![pix](_gifs/sexgrabber.jpg)
I denne kaotiske tid under USAs præsident Trump hører vi meget om mandens trusler og forhastede omlægninger af krigspolitikken, men forbavsende lidt om den faktiske bomberegn under de igangværende krige.
Virkeligheden
er, at Trump kaster
flere
bomber og dræber flere med
droner, end sin forgænger - der ellers ikke holdt sig tilbage.
Business As Usual derovre, for
en ny
præsident
Clinton
havde
heller ikke
holdt sig
tilbage.
Trumps sporadiske krigsmodstand under valgkampen kom ikke med til Det Hvide Hus, ligesom Obamas. Trumps opgør med Irans atomaftale, Obamas pæneste eftermæle, samt de fumlende forsøg på en fredsaftale mellem Israel og Palæstina, har skabt kaos om Mellemøstens fremtid, hvor en
storkrig
derfor er
snublende
nær - hvilket trods alt er ret omtalt.
Trumps utrættelige galskab på andre områder skaber så mange overskrifter, at verdens mere almindelige ufred oftest
drukner
i nyhedsstrømmen. Intet når at få megen sendetid, før den næste
diplomatiske
fadæse
eller
sexskandale
rydder forsiderne. Aviserne rapporterer mindre fra krigene nu, for der sker simpelthen alt for meget andet saftigt.
Fred gennem styrke...
![pix](_gifs/bombs_over_afghanistan.jpg)
Mere kaos kommer af, at Trump smider om sig med økonomiske sanktioner, en konfetti af
dummebøder
som USA forventer resten af verden retter sig efter. Sådanne sanktioner kan knække de ramte lande, og altså skade lige
så hårdt
som et militært angreb, og kan derfor være
brud
på FNs
regler.
"
Peace Through Strength", var indledningen på Donald Trumps
forslag
til sin kommende udenrigspolitik under valgkampen. Udspillet rummede en lang række stærkt modstridende fraser, såsom relevant krigskritik om at "
Hillary Clinton's legacy in Iraq, Libya, and Syria has produced only turmoil and suffering". Men Trumps plan for "
a stable, peaceful world with less conflict", og "
to avoid the endless wars" lovede samtidigt militær oprustning på alle områder: "
Make America Strong Again".
![pix](_gifs/deaths_in_afghanistan.jpg)
Udenrigspolitisk kan Trumps
faktiske
handlinger nu tælles op. Trump overtog først og fremmest en Afghanistan-krig, hvor Obamas opskalerede indsats med over 100.000 soldater i kamp allerede var skåret ned til omkring 12.000. Dette antal har Trump kun forhøjet en anelse, men til gengæld er bomberne nu regnet ned i større omfang, end da kampene var højest i årene før!
Væsentligt færre
boots on the ground under Trump, men alligevel
flere
civile
dræbt - omend dette nu sker hånd i hånd med lokale afghanske allierede. USA
bomber
også i Irak, Pakistan, Somalia, Syrien og Yemen - samt underligt nok mere diskret i
Libyen, men dette i langt større omfang end i tre af de andre ramte lande tilsammen. Plus hvad der ellers
passer
USA, for etiketten
Counterterror holder kampen i gang under diverse aktioner i
80 forskellige lande
– og denne optælling er blot for årene 2017 og 2018.
Den bombeglade version af Trump...
![pix](_gifs/counterterrorismmapweb.png)
Imens slynger Trump om sig med
trusler
i uset omfang, ikke
mindst
om at USAs
atomvåben
er i
incredible tippy-top shape. Selvom "
We all should pray we never have to use it"
advarer
Trump
Iran
om at våbnene er
locked and loaded, og at dette kan føre til Irans
obliteration - udslettelse.
Undertegnede skrev i en
kommentar
kort efter at Trump blev præsident, at "
positivt set må der blot heppes på den Trump der ønsker diplomati og ikke ødelæggelse - og krydses fingre for at den (atom)bombeglade variant af Trump ikke dominerer i hans rodede sind, når alverdens problemer bliver lagt frem på præsidentens skrivebord.". Men det blev altså den
bombeglade
version, der kom til at dominere.
En (absolut ikke udtømmende) samling alarmerende overskrifter fra Trumps regeringstid
Våbenbudgettet er gigantisk, men...
USAs militære budget er som alle andre budgetter ret uigennemskueligt, og der er
gode argumenter
for at der bagved er andre skjulte tal, så den reelle udgift måske er 33 procent større. Modsat kan store dele af budgettet læses som direkte
erhvervsstøtte,
stemmekøb
og kostbar
jobskabelse,
hvor det titulært militære formål i virkeligheden er helt underordnet, og eventuelle resultater kun sjældent når uden for landets grænser.
![pix](http://fred.dk/artikler/krigrisk/_gifs/USAdefenseGDP.jpg)
Trump har ihærdigt
søgt
at hæve
forsvarsbudgettet,
og
presse
NATO-landene til at følge trop. USA var selv
sakket
pænt bagud under Obamas sidste år. Landet ligger langt over NATO-forslaget om de 2 procent af
BNP,
men var siden et kort højdepunkt under Obama på over fem procent dykket igen fra 2010-2015. Trump har fortsat kun fået hevet det op til 3,4 procent, da der ikke er flertal for mere i USAs parlamenter.
I rene
dollar-tal
er beløbet gigantisk og voksende, men som del af BNP har det alligevel nærmest ligget stabilt under Trump. Det har ikke hindret ham i at annoncere store planer om indkøb af endnu flere kanoner, skibe og fly - samt såmænd også et
rumforsvar,
men reelt har Trump hidtil ikke fået lov til meget mere end at holde trit med inflationen. Men det er altså slet ikke fordi lysten mangler, han kan blot ikke samle magt og stemmer nok bag kravet. Trods alt bulderet, går mere end 96 procent af USAs BNP fortsat til mere fredelige formål.
Aben flytter med...
Trump har kun skabt en mindre del af sit kaos, for han overtog forgængernes konflikter - de fleste af dem faste hængepartier, som også Obama har fægtet med.
Selve statsapparatet ruller ufortrødent videre, mens præsident og politikere hyppigt udskiftes. Mange opgaver kan derfor have været på vej igennem systemet i årevis, før de småtilfældigt serveres for folket af den nusiddende præsident.
Præsidentens magt er delt, så alle beslutninger efter diverse procedurer skal godkendes af Senatet, mens Kongressen står for lovgivningen - hvilket Trump hverken lader til at forstå eller acceptere.
Trumps positive side...
På den for Trump positive side må nævnes hans uhæmmede lyst til frit at mødes med sine titulære modstandere, hvilket irriterer hans modparter i Det Demokratiske Parti i en grad, så dette ofte kammer over i ren
Kold Krigslyst.
Ikke mindst da Trump ser allermest glad ud, når han mødes med Ruslands leder Vladimir Putin.
Deres gode forhold har desværre ikke ført til fornyet nedrustning, men tværtimod til ophævelse af alle de bedste
atomaftaler
- hvilket åbenbart
var efter
begges
ønske.
Trumps
glæde
over Putin bygger i øvrigt på en misforståelse: Trump troede Putin havde kaldt ham intelligent, fordi USAs aviser
fejloversatte
det russiske ord for
farverig!
Trump har på kluntet vis søgt at forhandle med det underlige monarki i Nordkorea. I høj grad uden at invitere de nærmeste naboer, hvilket ikke har hjulpet på processen. Desuden er Trumps tilgang så flagrende distræt, at Nordkoreas diktator fortsat sprænger store
bomber
for at blive hørt. Dialogen er ikke ny, da også Obama i sin tid
selv skrev
med Nordkorea, men nægtede at mødes på tomandshold. I stedet opmuntrede han til en fortsættelse af de daværende
sekspartsforhandlinger,
hvor alle naboer samt USA deltog.
Også den nødvendige dialog med Taliban startede
diskret
under Obama, og er heldigvis fortsat under Trump. Her gik det overraskende godt, indtil Trump tumlede for langt, og ensidigt inviterede Taliban på besøg hos
ham selv
i USA - ved årsdagen for 9-11 angrebet. Det blev for meget selv for Trumps eget republikanske parti, og Trump
opfandt
en grund til at erklære både topmøde og eventuel våbenhvile
for død.
Men verden gider ikke vente på et vægelsindet USA, så planerne ruller videre alligevel - nu overtaget af
Kina
og
Rusland.
Obamas negative side...
I lutter kontrast til den åbenlyse katastrofe, som Trump er,
elsker
medierne Barack Obama endnu mere nu, end da han var præsident. Og der er også meget at rose, ikke mindst
indenrigspolitisk.
Men også en hel paryk af hår i suppen. Alle har åbenbart glemt, at Obama gennemførte voldsomme
overgreb
mod USAs frie presse. I hans tid dykkede landet jævnt på ranglisterne over pressefrihed, fra en i forvejen pinlig 20ende plads, til efter otte år at slutte som
nummer 41 - mellem de afrikanske stater Burkina Faso og øgruppen Comorerne.
Dette skete ikke mindst på grund af Obamas hårde linje mod
whistleblowere,
der blev fængslet i årevis - eller som Edward Snowden jagtet kloden rundt.
Obama lagde ellers ud med at få
Nobels Fredspris,
i 2009, baseret på ren og overmættet forventning. Han besøgte kort efter Danmark til
COP15
klimakonferencen
og almindelig hyldest, bortset fra
enkelte
realister. Og tiljubles den dag i dag fortsat her i landet under sine svinedyre foredrag til danske virksomheder, fortsat kun mødt af få
kritiske
røster. Men på det globale plan var der
ingen grund
til at juble, for Obama gik stort set ind i en krig hvert eneste år han var præsident: Afghanistan, Irak, Libyen, Pakistan, Somalia, Syrien og Yemen...
USA på vej ned ad slidsken...
Verden er under skelsættende forandring. Trump er ikke selve årsagen, men blot et urovækkende symptom. Imens vi alle fascineret kikker på ham,
har resten
af verden travlt med at komme
videre.
Rusland har efter alle sanktionerne vendt sin
økonomi
mod Indien og Kina. Det samme gør oliemagten Iran, for trods bevågenheden om deres tankskibe, lusker Iran alligevel
olie afsted
til Kina og andre med behov for at
drille
USAs
ensidige
sanktioner.
Selvom USA fortsat er en gigant på økonomi og
våbenkraft,
siver
magten
stille ud.
Med verdens største
militærmaskine
laver USA en masse grimt, men på andre parametre vil landet ikke længe kunne forblive i top.
Nogle
analytikere
vurderer, at selv om USAs økonomi pt er pænt i front, kan dette være fortid allerede næste år, set i forhold til
bruttonationalprodukt.
CIAs Factbook vægter i stedet handelsevnen med
købekraftsparitet, der skulle give et mere retvisende billede. Denne
målestok
har allerede givet et interessant resultat for de seneste år:
Kina ligger helt i top, efterfulgt af de samlede EU-lande - mens USA ligger
nede
på en tredjeplads.
Fodnote- og kildeliste
Send gerne link til mine tekster videre. Kopiering til videre udbredelse bør du først
bede om tilladelse til. Tekster bliver nemlig fortsat opdateret og omskrevet, efterhånden som jeg bliver klogere. Ikke mindst fordi jeg tit ændrer mening - og gerne vil have at folk ser min nyeste version af den endegyldige tekst :). Støt gerne via MobilePay:
©pdateret
2019
- WebHamster@FRED.dk:
Tom Vilmer Paamand